Režie:
Tošio MasudaHudba:
Masaru SatóVidea (1)
Recenze (5)
Pocit, že jste už něco podobného viděli, není náhodný. Sabita naifu (do češtiny bychom pravděpodobně mohli přeložit jako Rezavý nůž) totiž stejně jako Ore wa matteru ze vznikl ve stejném studiu (Nikkacu), má téhož scénáristu (Šintaró Išihara), hlavní postavy ztvárnili tehdejší hvězdy studia (Júdžiró Išihara - bratr scénáristy a Mie Kitahara) a hlavně v samotném příběhu je možné nalézt nejednu paralelu. Oba mají jistý nádech filmu noir, hlavní hrdina spáchal v minulosti zločin, který tíží jeho svědomí, nyní vlastní bar a snaží se zapomenout a začít znovu. Minulost jej ale dožene a on je nucen se opět vrhnout do víru událostí, které zásadně ovlivní život jeho i mnoha dalších lidí. Zůstává i finální konfrontace stejně jako závěrečná píseň, při níž hrdina pomalu mizí v dáli. Oproti Ore wa matteru ze je to ale více béčkové, více přímočaré, více fatalistické a více noir, přičemž hlavního rivala neznáme od samého počátku. Jakuza zde ale ještě není TOU jakuzou. Lepší 3*. ()
Policie se ve snaze najít důkazy proti známému zločinci Katsudovi obrátí s prosbou na veřejnost. Díky tomu se do případu zaplete i Tachibana, dávný svědek jedné Katsudovi vraždy, který se chybně domníval, že minulost se dá pohřbít... Slušný noir film, jenž sice vlastně ničím nepřekvapí, samotná "překvapivá" pointa se dá odhadnout zhruba po třetině příběhu, ovšem díky Yûjirô Ishiharou dobře zahrané hlavní postavě a správně bezútěšné atmosféře poválečného japonského města se na to kouká celkem dobře a jelikož autoři snímek zbytečně nenatahovali a stopáž udrželi na ideální délce 90 minut to taky rychle uteče. Slušné 3*. ()
Pěkně natočený a zahraný noir, který však místy trpí velmi naivním a nepříliš nápaditým scénářem. Honička v náklaďácích se ale často nevidí. ()
Pěkně natočený japonský noir. Nicméně mi tam chybělo trochu víc akce, trochu víc napětí. Místy to bylo takové moc pomalé. ()
Atmosférický noir po japonsku, jehož kvality znatelně sráží naivní chování všech postav. ()
Reklama