Režie:
Dmitrij MeschijevScénář:
Ilja AvramenkoKamera:
Ilja AverbachHudba:
Jurij PotějenkoHrají:
Marija Aronova, Marija Koževnikova, Irina Rachmanova, Marat Bašarov, Jekatěrina Vilkova, Dmitrij Ševčenko, Nikolaj Auzin, Valerija Škirando (více)Obsahy(1)
Na jaře roku 1917 po únorové revoluci v Rusku se vlivem bolševických agitátorů i německých špiónů rozpadá bojová morálka armády, ale i tradiční společenské vazby. Velitelé nemohou rozhodovat bez souhlasu tzv. rudých vojenských výborů. Vojáci nechtějí bojovat. Ztracenou bojovou disciplínu chce velitelství pozdvihnout pomocí vzorového ženského bataliónu smrti. Dobrovolnice, dívky z různých společenských vrstev, procházejí výcvikem v týlu a poté odcházejí na frontu. Zde se setkávají s demoralizovanou armádou a pochopitelně i s drsnou realitou války. Jejich kamarádky umírají na otravy nebo v nerovném boji. Svou odvahou a chrabrostí jdou příkladem a probouzí zbytky cti i v ruských vojácích. (fly)
(více)Recenze (32)
Ruské válečné filmy z 21. století mají poněkud kolísavou úroveň. Asi to souvisí s celkově jiným vnímáním světa, než mají středoevropané. Je tu spousta obtížně uvěřitelného patosu i individuálních situací, které jsou podané na můj vkus strašně polopatě. Vlastně bych tomu vyčetl totéž, co většině filmů z US produkce. Rusové by se měli vrátit k tomu, co je šlechtilo třeba v Idi i smotri (naturalismus a civilnost) nebo v 9. rotě, kde se (až na výjimky) z těch vojáků nedělají hrdinští nadlidé. ()
Lákavé téma a mnou vyhledávané - Žena bojovnice - tentokrát na ruský způsob. Rusové válku ve filmu technicky zvládají stejně dobře, tak jako Američané tu svoji. Vždy tam, ale bude o něco více východní chrabrosti, lásky k vlasti. Ruský válečný film je většinou smutné, dojemné syrové drama, kde se umírá bez ohledu na to jestli je to hlavní postava, takže pravidlo, že hrdina přežije tu až tak neplatí. Zajímavá skutečnost z 1. světové války, kde si Rusko už tenkrát poradilo po svém s emancipací a bojkotem vojáků a byl vytvořen vojenský ženský prapor z dobrovolnic je skvělý námět pro film. Bohužel z úžasného válečného drama se spíš zrodilo místy bizarní dílo s opravdu ženským přístupem k boji. Pokud tvůrci chtěli ukázat, že ženy se pro válku nehodí, tak se jim to povedlo. Velká škoda, že charaktery žen jsou na začátku pěkně načrtnuty, ale pak se již ztrácí spolu s oholením hlavy vojaček a horší orientací kdo je kdo. Nepřehlédnutelné jsou ovšem dvě postavy: velitelka praporu, jejíž vizáž a herecký výkon je důvodem ke zhlédnutí a potom korpulentní dvoumetrová báryšňa střílející z lehkého kulometu a mlátící Němce pažbou. Pro svojí atypičnost (jako u všeho ruského) lze film označit za studijně zajímavý. ()
Keďže ruské vojnové filmy sú v posledných rokoch čím ďalej lepšie a tentokrát ešte s tématikou prvej svetovej vojny a zákopového typu boja, čo mám veľmi rád, pričom sa ale moc často nevyužíva, tak som si Batalion nemohol nechať ujsť a síce sa nemôžem zbaviť pocitu, že potenciál bol predsa len väčší, ale aj tak sa mi to páčilo. Hlavne by to chcelo trochu rovnomernejšie rozloženie filmu, aby bola tá pokojnejšia, ale aj bojová fáza v aspoň približnej rovnováhe. Ale aj tak mi to dlhý čas vyhovovalo, tá pokojná fáza síce zaberá takmer dve tretiny filmu, ale v priebehu mi to vôbec nevadilo, keďže je veľmi dobre zvládnutá. Ponúka síce len také typy scén, aké sa v tomto žánri dali vidieť už nespočetnekrát, ale hlavne, že to stále funguje. Dokázal som si vytvoriť vzťah k viacerým postavám, aj keď musím priznať, že po radikálnom skrátení vlasov som mal občas problém sa pri niektorých orientovať, veľkým plusom je perfektne podaná postava veliteľky, či už sama o sebe, ale aj vo vzťahu k vojačkám, k tomu atraktívny tréning a mnoho štandardných, síce mnohokrát videných, ale aj tak stále zaujímavých problémov, takže tu som sa ani na okamih nenudil, dosť ma to bavilo a tešil sa, čo prinesie presun na front. Ale tu predsa len príde sklamanie, potrebovalo by to výrazne predĺžiť, lebo už to skončí až príliš skoro a navyše sa mi to zdalo až príliš priamočiare, pričom viacero prvkov, ktoré som bral za samozrejmosť mi tu chýbalo. Toto sa už obmedzilo prakticky len na ten boj žien na ruskej strane a štandardných vojakov na nemeckej, doplnené o problémy s disciplinovanosťou mužov, čo ma ale moc nezaujímalo a to, na čo som sa tešil najviac, spoluprácu oboch pohlaví na jednej strane, pričom po počiatočnom pohŕdaní žien ako vojakov si časom vďaka svojej odvahe získajú ich rešpekt, čo som pokladal za úplnú samozrejmosť som nakoniec vôbec nedočkal. Ale beriem, že to bola moja chyba a predsa len sa tu stále nájde dosť kladov, takže aj táto fáza ma stále bavila. Po akčnej stránke som celkom spokojný, nájde sa tu síce len pár sekvencií, ale tie sú dobre zvládnuté. Mohli byť síce aj trochu veľkolepejšie, ale predsa len tu proti sebe stále stoja desiatky vojakov a tak v tom nie je väčší problém, vizuálne sú na tom perfektne, tá kamera sa mi miestami veľmi páčila, nesklame ani drsnosť, tu nemá s nežnejším pohlavím nikto zľutovania. Ale neprišlo mi to až tak dôveryhodné, niekedy sa až príliš málo strieľalo, akoby vojaci čakali len na to, aby mohli použiť bodáky a nože a tiež sa tu ženám občas darilo až príliš moc, ale zase beriem, že je to len film. A tak hlavne na tie akcie v zákopoch je radosť pozerať, no spomenúť musím ešte aj pár momentov, ktoré na mňa zapôsobili, lebo sa mi zdali až príliš kruté. Predsa len je rozdiel, keď vojak umrie štandardne v boji, ako tu, kde si nejakú postavu za dve tretiny filmu celkom obľúbim a potom zbytočne zomrie nejakým drsným spôsobom, lebo napríklad len chvíľu nedávala pozor. Takže celkovo som asi čakal o trochu viac, ale príbeh, postavy, vizuálna stránka a aj akcia sú na tom dobre a tak nemôžem hodnotiť horšie. 71% () (méně) (více)
Ruská žena je buď krasavice, nebo vypadá jako traktor. Velitelka praporu Marie Bačkarijová, patřila jednoznačně k té druhé skupině a to jak ve filmu, tak bohužel i v reálu. Co ztratila na kráse, to získala na odvaze, kterou přenášela na celý svůj ženský prapor. Film je sice z historického hlediska trochu poamerikazovaný, což dokazuje hlavně závěrečná scéna v minutě dvanácté, nicméně věrně ukazuje reálný stav ruských frontových jednotek v první světové válce. Kolaboroval a zradil snad každý voják co tam byl :-) Aspoň tedy podle tohoto filmu. ()
Rusko v předvečer revoluce roku 1917 byl největší bordel na světě. Marie Botchkareva je taková ruská Johanka z Arku, která milovala svou zem až do roztrhání těla. Její nezodpovědní mužští kolegové totiž věří, že báťuška car vyhrát nemůže. Tak raději chlastaj jak duhy a své důstojníky považují za největší škůdce Velké Rusi. Nebýt toho zbytečného zapálení ohně při útoku na německé zákopy. Pro nic za nic. Mohlo to být lepší ()
Galerie (41)
Zajímavosti (3)
- Zbraně použité ve filmu byly puška Mosin-Nagant, revolver Nagant a kulomet Maxim. (K98)
Reklama