VOD (2)
Série(4) / Epizody(12)
Obsahy(4)
Excentrický detektiv z příběhů Sira Arthura Conana Doyla hledá důkazy v ulicích moderního Londýna. (Netflix)
Videa (36)
Recenze (1 754)
Inu nevím. Chlapečci jsou velmi roztomilí a jejich vzájemné interakce nadmíru zábavné (a ve stínu nejnovějšího přemýšlení musím ještě ocenit poctování původním povídkám), ale od této chvíle se mi v hlavě řetězí už jenom spousty rozčilujících ale. Klasicky s vyčerpáním obyčejného pátrání a běžnodenní legrandy přicházejí potřeby ustanovit se taky jako velké drámo a tím se z původně sympatických postav stávají nekonzistentně jednající idioti za účelem křečovitých konfliktů (což je třeba věc, která pro mě zcela divácky znehodnotila několik posledních řad Dr. House). Za druhé mě od požitku ze sledování odvádějí očividné chyby v práci tvůrčího štábu. Z nějakého důvodu se totiž příběh o postavě, která je geniální díky svému extrémnímu chápání pravidel lidské společnosti a lidského chování, odehrává ve světě, kde zákony přestávají fungovat. Jak je možné, že po úniku policii stačí pět minut se schovávat v temné uličce, ale v následujících hodinách můžete chodit po ulicích za denního světla, pracovat ve své oblíbené laboratoři a dokonce se vracet do svého vlastního bytu, kde proběhlo zatčení a následný únik, aniž by vás kamkoliv vkročíte nesejmula speciální jednotka, protože přiznejme si to, ta místa jsou pro váš výskyt zcela běžná a jste právě policií podezírán z toho, že jste nejnebezpečnější psychotický terorista v moderních dějinách Anglie, možná i všech dob. Taky mě trošku mrzí, že hodně point divák zvládne uhodnout dříve než protagonisté (zvláště třeba v prvním díle mi to přišlo extrémně jednoduché a pro Sherlocka dost ponižující, že na svoji otázku, kterou si položí velmi návodně, hledá odpověď tak dlouho) - nevím, jestli je to úmyslně, nebo jsem nějak vycvičená rozpoznávat tyto věci, ale v závěru usoudím, že scénář bohužel není tak chytrý, jak se tváří. Další věc je ta, že když se Sherlock démonizuje jako člověk neschopný citu a přátel, většinou mi to nepřijde dostatečně doloženo na akci a pouze se to konstatuje. Je to možná tím, že sama nějakou tu sociální poruchu mám a tak se s ním dovedu ztotožnit, zatímco Watson se v mých očích chová jako mnohem větší blb než ten náš ústřední Aspergerus (tohle se mi děje i u Big Bang Theory, kde vidím, že Sheldon se chová v souladu se svými pravidly a je vlastně fér, kdežto Leonard je zákeřný anarchista). Ale potěšil mě Pes Baskervillský a fakt, že pronásleduje vlkodlaka George z mého milovaného Being Human. A taky se mi velmi líbila výsledná podoba osudové ženy. (2014) --- Dodatek po shlédnutí 4. série v roce 2017: What the actual flying fucking fuck? ()
prostě brilantní a ten závěr dává předzvěst velkých věcí. Už se opravdu těším. A to sem si skoro nevěděl představit, jak chtějí Sherlocka (už jen to jméno) přenést do současnosti. Ono to šlo a překvapivě snadno. A hlavně sakra dobře. Sason 2: i přes jemné zaváhání a pro mně nesympatickou odbočku na venkov a do hororových vod, prostě speechless.. Všechno, co bylo v první sérii výborné, je dotaženo do naprosté dokonalosti, Ben a Martin předvádějí výkony století, stejně tak jako Andrew, který se zcela jistě zařazuje do žebříčku nejlepších, nejšílenějších a nejděsivějších záporáků vůbec, kamera, střih, detaily a dedukce také perfektně dotaženy a vůbec, kromě HBO jsem ještě nikdy neměl ze seriálu tak filmový pocit... pocit, který z lehkostí překonává veškeré pocity, které jsem měl z filmů v celém roce 2011. A závěr znovu vyrazil dech a zanechal bezradné fanoušky v hromadě neřešitelných problémů. Rychle Moffate, přijď už a neotálej. Vyhlížím třetí sérii... ()
Sherlock (respektive jeho první epizoda) mě analyticky, esteticky i čistě divácky neuvěřitelně potěšil, až jsem měl při jeho sledování během zuřivého psaní poznámek a odklikávání záběrů chuť skákat nadšením. Vzpomněl jsem si na okamžik, kdy jsem poprvé před řadou let viděl CSI - rovněž upřímná oslavou myšlení a nerdů, vyvěrající z přesvědčení, že i kriminálku lze ozvláštnit nečekaně promyšlenými způsoby. // AKTUALIZACE: První dvě řady Sherlocka pořád shledávám jedním z nejinspirativnějších a nejprogresivnějších moderních seriálů, ovšem na rozdíl od Arthura Conana Doyla se tvůrcům nepodařilo překonat jak hrdinovu smrt na jedné straně, tak vědomí obrovského množství natěšených fanoušků na straně druhé. // AKTUALIZACE PO 4x2: Na Sherlockovi bylo super, jak to genialni mysleni ozvlastnovalo dost povedomy fikcni svet a relativne bezne kriminalni namety. Vice ci mene soukrome problemy (tj. zasazovani Sherlocka do zavedenych schemat spolecenskych situaci) staly jako dumyslny motiv v pozadi hry s ocekavanimi spojenymi na jedne strane s detektivkou jako takovou a na druhe strane s klasickymi doylovskymi pribehy. Proto byla tak sokujici posledni epizoda s Moriartym, protoze najednou slo o superhrdinsky pribeh o stretu dvou intelektualnich superhrdinu - a pak konec. ___ Od treti rady se to obratilo... a ted uz je to jen transparentní melodramaticky pribeh na pozadi fikcniho sveta, ktery je z hlediska realistickych motivaci neuchopitelny, okazale vystredni a jediny normalni je v nem Lestrade. Je to jiste zen pro fanousky fanfiction, ale vypravecsky, tematicky a tentokrat i stylisticky mi to pripadlo vlastne umorne neinspirativni. Minule jsem jeste doufal ve zmenu skrze ozvlastnovani tradic nikoli detektivky, nybrz britske spionazni fikce. Ale dneska uz me to proste jen stvalo, protoze na me kazda vterina kricela, jak strasne je ta vystavba dila chytra, aniz bych nachazel duvody, proc si to myslet. ___ Z osobniho hlediska, doby dechberoucich moffatovskych zapletek (jeho dily Doctora Who v prvnich peti radach, prvni dve rady Sherlocka, Tintinova dobrodruzstvi, Jekyll) jsou pryc... a zustal... jen virivy vyprodej excentrickych postupu. Ma sve fanousky a ta zavratnost je pro nektere divaky zrejme pohlcujici (byt mi trochu pripomina okouzleni Danem Brownem par let zpatky), ale z analytickeho hlediska jsou to vlastne hrozne pruhledne kouzelnicke triky. :( ()
[SPOILER] Sherlock se mi nelíbí. Ne proto, že Holmesovi více sluší viktoriánská éra (což si tedy skutečně myslím), ale proto, že je to téměř hloupé a hlavně mimořádně podbízivé dílo. Obě mé výtky jsou propojené. Seriál totiž i průměrnému divákovi umožňuje, nejen aby v průběhu vyšetřování držel krok s Holmesem, ale občas byl i o krok před ním, čímž se dává divákovi najevo, že je v podstatě stejně inteligentní jako slavný detektiv, ne-li ještě bystřejší. To je podbízivost. A hloupost? Řetěz je silný jako jeho nejslabší článek, v případě tohoto seriálu bych řekl, že dílo není chytřejší, než hlavní hrdina. A ten bohužel rozumem příliš neoplývá. Protože Holmes sice dokáže odhalit, že jakýsi policejní vyšetřovatel Anderson spí se seržantkou Donovanovou, což je jen jedna z mnoha do očí bijících samoúčelností, které ve své podstatě nemají ve scénáři místo, a kterýchžto zbytečností se díkybohu Doyle vyvaroval, ale například to, že je vrahem taxikář, to Sherlockovi dojde o přesně deset minut seriálu později než divákovi (49. respektive 60. minuta). Divák si tak celou tuto dobu může libovat, že je dokonce před Sherlockem, ergo je sám génius. (Mimochodem, právě jsem dočetl Studii v šarlatové, což je 123 let stará předloha Studie v růžové. Je příznačné, že v této povídce Holmes přijde téměř okamžitě na to, že vrahem je drožkář). Přitom se Sherlockovou domnělou inteligencí souvisí naprosto zásadní problém - jak může tak chytrý člověk dělat tolik chyb atd? Jednoduše - scenárista seriálu není tak inteligentní jako postava Sherlocka, takže se Sherlockova inteligence náhodně mění, podle toho, jak se to zrovna scenáristům hodí, a proto se divák dočká jak toho, že detektiv dlouho nedokáže odhalit taxikáře, tak i scén takových dedukcí, za které by se nemusel stydět ani Robert Langdon v Andělech a Démonech (což uvádím jako příklad těch nejdebilnějších možných dedukcí). Mám na mysli například vše co se týká nápisu RACHE. Jako jakási omluva jeho kolísavé inteligence má možná působit Sherlockova sebe-diagnoza vysoce funkčního sociopata (kterým mimochodem očividně není, vygooglil jsem si to přesně jak chtěl), ale v mých očích je to čistě jen scenáristická berlička. _______ Seriál se prostě tváří jako něco nesmírně inteligentního, díky své nadpozemsky chytré hlavní postavě. Přičemž je zde zásadní rozdíl oproti například současně uvedenému filmu Inception - Počátek, který také získal jakousi auru inteligentního díla. Ten rozdíl spočívá v tom, že image Počátku coby inteligentního filmu vytvořili fanoušci a kritici, zatímco (seriál respektive postava) Sherlock sám dává neustále (!) najevo, jak je ohromně chytrý. Nejen, že je dokonalý génius (a všichni ostatní děsně hloupí), ale ještě o tom musí diváka pořád ubezpečovat, přičemž běžný policajt by se k Holmesovi při vyšetřování neměl radši ani přiblížit. 24. minuta, Sherlock: "Sklapněte!" Polda: "Nic jsem neřekl." Sherlock: "Přemýšlel jste. Je to otravné." Nebo 60. minuta: "Andersone nemluv nahlas, snižuješ IQ celé ulice." Nebo ještě 70. minuta: "Proč prostě lidi nepřemýšlí?" _______ Skutečně inteligentní člověk o svých rozumových schopnostech mlčí, pokud se jimi vychloubá, asi zas tak chytrý nebude. Filmové postavy, které se vychloubají a tedy přeceňují své schopnosti, na to obvykle dojedou. Taxikář, který se sám považuje za nesmírně inteligentního génia (ačkoliv je odkázán k drožkaření), to samozřejmě schytá, Sherlock poněkud nepochopitelně ještě žije. Sherlock je seriál, jehož hrdina občas působí jako Holmes na speedu, Holmes na druhou, holmesovštější než Holmes. Což někomu sedne, mně ale ne. Ještě mě napadá, že bych mohl zmínit klady Sherlocka a věci, co se mi na něm líbily. Takže převedení do současnosti je povedené a bavilo mě v novodobých proprietách odhalovat jejich původní "klasické" předlohy. Stejně tak zvládnuté je zakomponování některých drobnosti, jako třeba Watsonovo ne-kulhání (které ale po první epizodě jaksi nenápadně zmizí). Dost maličkostí mě potěšilo, a vůbec mi kupříkladu nevadilo, že se z Sherlocka dělá ještě větší magor než obvykle, zaujalo mě, jak když umíral zločinec, tak ho zajímalo jen to, jestli si vybral správnou ampulku. To ale nemění nic na faktu, že jako celek je zápletka ubohá a strašně nepřesvědčivá, tím myslím vše, co se týká vraha, jeho motivace, jeho postavy, jeho vražd a hlavně provedení těchto vražd. _____ [DRUHÝ DÍL] "Celý svět je závislý na šifrách a kódech." Ne, to necituji Brownův poslední "opus" Ztracený symbol, ale Slepého bankéře. Je naprosto příznačné, že tato kniha je v seriálu vidět - a to na 72. minutě. Je jasné, jak kvalitní literaturu si tvůrci seriálu berou za vzor... Tato druhá epizoda je dost zaměnitelná právě s dějem nějaké Brownovy knihy, a je zde dost patrné, jak moc je hrdina/příběh zaměnitelný a neosobitý a jak by mu prospělo (alespoň z mého pohledu), kdyby se seriál vůbec nejmenoval Sherlock, protože titulní postava má s Doylovým charakterem společného pramálo. Děj je neuvěřitelně "šestákový", působil by lehce podezřele i v nějaké Doylově knize, o to více v seriálu odehrávajícím se v současnosti. Když si člověk epizodu důkladne promyslí, tak si uvědomí, že vůbec nedává smysl. _____ [TŘETÍ DÍL] Třetí epizoda přímo navazuje na první, přičemž se opět jedná o přehlídku Sherlockových super-schopností, ale naštěstí to není tak nesmyslné. Konec má evokovat atmosféru expresionismu, ale plešatý obr s přezdívkou Golem je opět něco naprosto brakového, co by se hodilo lépe do konce 19. století, než do současnosti. 1. epizoda - 50%. 2. epizoda - 40%, 3. epizoda - 55%. () (méně) (více)
Když se podívám na poster a vidím tam Benedicta, který je od pohledu na ránu a vypadá vole spíš jako pedofil z Elm Street než geniální detektiv z Baker Street... tak jsem tomu rok odolával. Ale potom stačí jeden díl a vy si připadáte jak na tripu a potřebujete pořád sledovat další a když už žádný není, jste pěkně v prdeli. Proč? Protože tohle je masivní nářez toho, co jste vždycky chtěli vidět. Moderní Sherlock prostě jede! ()
Galerie (412)
Zajímavosti (107)
- Když jdou Sherlock (Benedict Cumberbatch) a Dr. Watson (Martin Freeman) do pasti, kterou narafičili na vraha, Sherlockovi se mění účes. V jednu chvíli je rozcuchaný, posléze učesaný. (Krub)
- Když dr. John Watson (Martin Freeman) jede na setkání s Irene Adler (Lara Pulver), míří do pověstné londýnské elektrárny Battersea, která se mihla ve filmech Help! (1965) s Beatles nebo ji využila britská hudební skupina Pink Floyd pro svůj obal k LP „Animals“. (Robbi)
- Speedy's Cafe, často navštevované Sherlockom Holmesom (Benedict Cumberbatch) a dr. Watsonom (Martin Freeman), je reálny sendvič bar na Gower Street v Eustone. Turisti z celého sveta si tam môžu vybrať napríklad Sherlockov wrap (kura, slanina, čedar, rukola, paprika, červená cibuľa, uhorka a čili - "všetko zabalené tak nepriepustne ako Sherlockova povaha") alebo Watson wrap (grilovaná zelenina, špenát, paradajky, jarná cibuľka, syr brie a kyslá smotana - "bezpečný, hrejivý a pokojný, presne ako Watsonova povaha"). (JOZZZKO)
Reklama